http://subs.sab.bz/ Translator's Heaven®
ПРЕВОД И СУБТИТРИ: dimi123
НАПУСКАТЕ ОКРЪГА ФЕЪРФИЙЛД
Здравейте! Майк Енслин, имам резервация.
Скъпа! Опасявахме се, че няма да дойдете.
За нас е чест. - Ужасна нощ.
Първо ще се нанеса. Ще поговорим утре.
Сигурно искате да чуете за ужасяващото минало?
Тук прислужницата се е обесила през 1860 г.
Има снимка. - Може ли утре? - Има я на брошурата ни.
Казахте, че искате. - Сигурно.
Виждате ли я на прозореца? - Да, ето я.
Снимката е направена от гост през 1986 г.
Споменахте, че стаите с паранормални явления
са таванските. Мога ли да отседна в една от тях?
Тавана е на третия етаж, където навремето е живяла прислугата.
Всичките деца на Силвия са умрели там от туберкулоза.
Всичките? - Разказват за странни неща.
В полунощ започва да се чува странен шум.
Съветваме ви да се заключите отвътре.
Затворете вратата и я заключете отвътре.
Да, веднага щом ми дадете ключа.
Разприказвахме се. Ето, стая №14.
Пътувах дълго. - Наслука!
Да видим какво ще донесе нощта.
Собственичката казва, че не е спала
откак са купили хотела и аз й вярвам.
Не, съжалявам я.
Иначе закуската е вкусна,
а ако се обадите навреме, г-жа Кларк обещава
да ви направи прочутата си шоколадова торта.
По скалата за тръпки моята оценка е 6 черепа.
Да си гледат работата - 5 черепа.
10 ХОТЕЛА НА УЖАСИТЕ МАЙКЪЛ ЕНСЛИН
Здравейте! - Здрасти, как е?
Мога ли да ти помогна? - Тук съм за голямото събитие.
Ясно.
Супер. - Аз съм Майк Енслин.
Моля?
За сигнирането. - О, да, това си ти.
Виждам приликата. Хубава снимка.
Благодаря ти. - Добре, чакай малко.
До любителите на книги.
Днес наш гост е известният култов писател
Майкъл Енслин, който тази вечер ще сигнира книгите си.
Автор на бестселъри и пътеводители за оцеляване сред призраци,
като "10 хотела на ужасите", "10 гробища на ужасите",
"10 морски фара на ужасите". Тази вечер в 7 ч.
Изпитах голямо удоволствие, докато пишех книгата и...
Надявам се да ви хареса или да ви е харесала.
Останете уплашени. Някакви въпроси?
Кое е най-страшното място, където сте ходил?
Най-страшното място? Не са ми задавали този въпрос.
Шегувам се. Всички тези места имат много интересна история.
Ако трябва да избирам, бих казал Бар Харбър.
Сцената на ужасяващото убийство на новосгодена двойка.
Там е страшно или Сейнт Клауд в Минесота,
където умопомрачена вдовица хвърлила бебето си в кладенец.
На тези места усещането е тягостно.
А полтъргайст? - Аз съм добър изследовател,
отивам въоръжен със спектрометър, инфрачервен скенер и прочее.
Нищо не би ме зарадвало толкова, колкото паранормално явление.
Да зърна загадъчната светлина в края на тунела.
Значи казвате, че призраци не съществуват?
Казвам, че не съм виждал, но са много удобни за отдалечени хотели.
Май се отклоних? Кой има химикалка?
Аз имам. - Коя от всичките?
Майк, ако искам да видя призрак, къде е най-сигурното място?
Искаш гаранция? "Вилата на призраците" в Орландо.
Страхотно, благодаря ти!
Останете уплашена. - Благодаря ви.
Боже Господи! Откъде изровихте това?
И-бей. - И-бей?
За колко?
Нямаше много оферти. - Предполагам.
ДЪЛГИЯТ ПЪТ КЪМ ВКЪЩИ Майк Енслин
Удивителна книга.
Единствена по рода си и много вдъхновяваща и...
...откровена. - Благодаря. Как е името?
Ана. - Добре, Ана.
Ще напишете ли друга такава? - Не, това е друг жанр.
Мога ли да ви попитам нещо? - Разбира се.
Връзката между бащата и сина, сигурно е прекалено лично, но...
Толкова е автентична и добре замислена...
Истина ли е?
Не.
Благодаря ви, оценявам го. - С удоволствие.
Довиждане.
Добре ли си, приятел?
Дишаш ли?
Кой е номерът? 325, мисля че е тук.
Ето го, подпишете тук.
Пожелавам ви прекрасен ден! - Благодаря.
Ей, човече! - Какво става Джаксън?
Прочетох последната ти книга - "10 къщи на ужасите".
Страшни работи!
Супер. - Ще се видим.
Ти си страшен!
Честит рожден ден! Пожелавам ти прекрасен ден!
Не влизай в 1408
= 13
Много мило.
Добър вечер, хотел "Долфин".
Обаждам се за стая 1408. - Един момент.
Мога ли да ви помогна? - Искам да отседна в стая 1408.
Тази стая не е на разположение.
Не ви казах датата.
В събота? - Не е на разположение.
Другия четвъртък? - Не е на разположение.
Другия месец? - Не е на разположение.
Другото лято?
Собственик на фабрика скача от прозорец на хотел
6. декември, 1938 г.
Някой знае ли къде е този китайски ресторант? Имам среща.
Сам, Майкъл Енслин се обажда от Лос Анджелис.
Прехвърли го в бюрото ми.
Клей, ще ми помогнеш ли? Кажи "да".
Да. - Чудесно.
Този тип е малко особен. Поддържай разговора.
Майк! - Здрасти, Сам!
Снощи прочетох първите 5 глави, не можах да спя цяла нощ.
Чудесно, погрижи ли се за онази работа?
И още как. В момента съм с най-добрия ни адвокат.
Майк - Клей, Клей - Майк. - Здравей, Клей!
Говори бързо, този тип струва $400 на час.
Какво става с хотела "Долфин"? - О, да, хотела "Долфин".
Реликвата на бул. "Лексингтън". Целият плаче за ремонт.
Ще ти хареса това, което е измислил Клей.
Открил е федерален закон за гражданските права.
Не е като дискриминация срещу преуспяващ белокож,
но законът си е закон и ако стаята е незаета, трябва да ти я дадат.
Наистина? - Да.
Управителят ще ти се опъне, но той знае как стоят нещата.
Ще направим резервация, а ако откажат ще заведем дело.
Значи всичко е уредено? - Благодаря ти, Клей.
Довиждане, Клей.
Майк...
Нещо лично. Сигурен ли си, че искаш да дойдеш тук?
Разбира се, това ще е подобаващ край за книгата.
Знам стандартния ти отговор, но...
Става дума за Ню Йорк.
След всичко... Пак ли искаш да го изживееш?
Ще е набързо. - Ще се обадиш ли на Лили?
Не, не искам да се натрапвам.
Идвам и си отивам. Няма да има наранени.
По работа е.
Стигнахме хотела "Долфин".
Извинете ме.
Добре дошли! Имате ли резервация?
Майк Енслин, за една нощ.
Как се изписва? - Е-Н-С-Л-И-Н.
Уведомете управителя преди да настаните госта.
Ще ме извините ли? - Разбира се.
Г-н Демпси, Майкъл Енслин току-що пристигна.
Къде е? - На рецепцията.
Благодаря ти, Мари. Аз ще се погрижа.
Още малко, г-н Енслин.
Добър вечер, г-не. Мога ли да ви помогна с багажа?
Не. - Добре.
Г-н Енслин! Джералд Олин, управител на хотел "Долфин".
Мога ли да направя нещо за вас по време на престоя ви?
Резервация за вечеря, театър, мач на Ню Йорк Никс, каквото и да е?
Кажете ми. Аз съм на вашите услуги.
Ако ми дадете ключа за стая 1408 няма повече да ви притеснявам.
Искаме да ви предложим апартамент.
1408, моля. - Настоятелен сте.
Бихте ли ме придружил до офиса ми за един по-личен разговор?
Разбира се. - Чудесно.
Влезте. Настанете се удобно.
В 1408 пуши ли се? - В интерес на истината - да.
Една грижа по-малко през нощта.
Една пура? - Не, благодаря, не пуша.
Това ли?
В случай, че избухне атомна война. Отказах пушенето отдавна.
По навик и от суеверие. Нещо като метод на писателя.
Пиете ли? - Разбира се, казах че съм писател.
Коняк от 1939 г. Превъзходен е.
$800 на бутилка, ако я намерите.
Благодаря за подкупа, но оставам в стаята.
Колко време? - Колко време?
Обикновено пренощувам.
Разбирам. Никой не е изкарвал повече от час.
Господи! Обръснете си веждите и си боядисайте косата руса,
ако ще пробутвате тези глупости. Иначе ще уплашите децата.
Защо се подигравате? Опитвам се да ви помогна.
Не, вие играете игричка. Пробутвате загадката.
И двамата знаем, че ще ми дадете ключа, ще се кача в стаята,
ще си напиша статията и оборотът ви ще нарасне с 50%.
Нямате нищо против да запиша разговора?
Приемам това като "да".
Останал сте с погрешно впечатление.
Знам, че "Долфин" няма репутацията на "Плаза" или "Карлайл",
но работим винаги при 90% от капацитета ни.
Не съм загрижен за хотела, нито пък за вас.
Честно казано, не искам да отсядате в 1408,
защото не искам да оправям бъркотията след това.
За хотелите е важна презентацията и предлаганото удобство.
Аз съм управител, а не следовател на смъртни случаи.
Откак съм тук е имало 4 смъртни случая.
След последния забраних стаята да се дава повече на гости.
Дейвид Хайд, маниакално депресиран, прерязва вените си.
Оперирал себе си. Така ли е? - Да. Виждам, че сте подготвен.
И аз съм професионалист. - За жалост, през 95-те години
на съществувание, хотелът е видял 7 скочили, 4-ма предозирали,
5-ма обесени, 3-ма осакатени... - 2-ма удушени.
Управителят е добре запознат с трагичната история на хотела.
Спокойно разказва за клането, като счетоводител, който води сметка.
Мислите се за хитър. - Знам как се играе играта.
А знаете ли, че 22-ма са умрели от естествена смърт в 1408?
Естествена смърт?
Не сте разбрал за тях, защото във вестниците не пише нищо.
Имало е общо 56 смъртни случая в 1408.
56, шегувате се. - Нищо не знаете.
Причините за смърт в 1408 стигат от инфаркт, удавяне...
Удавяне? - Г-н Грейди Милър се удавил
в пилешката си супа.
Това е трудно. Как го е направил?
Как наистина? Интересно.
Тук пише всичко. Давам ви го и ви предоставям офиса си,
може да записвате, да използвате всичко, имам само едно условие.
Да не отсядате в онази стая.
Ще мога да видя всичко това?
Няма ли да ме почерпите?
Наистина е добър. - Заповядайте.
Задръжте бутилката. Подарък от хотела.
Оставам. - По дяволите!
Съжалявам.
Тогава прочетете проклетата документация.
Уверявам ви, че след това, няма да искате да останете в 1408.
Първата жертва - Кевин О'Мали, продавач на машини за шиене.
Първата седмица след откриването на хотела през 1912 г.
Прерязал гърлото си. - Това не е ужасяващата част.
След това опитал да се зашие със стара игла за конец
преди да умре от загуба на кръв. - Спокойно.
Няма нужда да пренощувате в 1408. Може да направите снимки на 1404.
Има същото разположение и никой няма да забележи разликата.
Читателите ми очакват истината. - Вашите читатели?
Те очакват страшилища и евтини тръпки.
Обезглавения труп на Юджийн Рилс, който обикаля запустялата ферма,
призракът на гробищата "Маунт Хоуп". - Цитат? Откъде го знаете?
Книгите ви се откриват лесно в секцията с намаления
във всяка една книжарница.
Пълни с цинизъм, написани от умен и талантлив човек,
който не вярва в нищо друго, освен в себе си.
Признавам се за виновен. Тази среща приключи. Защо не ми...
Не се правете на обидена ученичка. Вие ме изненадахте.
Вие не сте този, когото очаквах.
Първата ви книга ми хареса. Как се казваше?
"Последният път... " - "Дългият път към вкъщи".
"Дългият път към вкъщи", да.
За мен бащата беше истински кучи син.
Да.
Просто ми дайте ключа. - Г-н Енслин...
Дайте ми ключа.
Бил съм в къщата на Бигсби.
Мих си зъбите до ваната, където Дейвид Смит е удавил семейството си.
Спрях да се страхувам от вампири, когато навърших 12 г.
Знаете ли защо мога да остана в страховитата ви стая, г-н Олин?
Защото знам, че призраци и чудовища не съществуват.
Дори и да има, няма Господ, който да ни пази от тях.
Значи не мога да ви разубедя? - Мисля, че се разбрахме.
Добре.
Елате с мен.
Хотелите са вече с магнитни карти. Това е истински ключ.
Много хубаво, много старинно. - Имаме и магнитни карти.
Електрониката не работи в 1408. Имате ли проблем със сърцето?
Управителят твърди, че фантомът... - Не съм казал "фантом".
Съжалявам. Призрак, привидение. - He ме разбрахте правилно.
Няма подобно нещо в 1408. - Какво тогава?
Една проклета зла стая.
Ако обичате.
Защо собствениците не са закрили стаята?
Корпорацията предпочита да мисли, че няма проблем.
Както си мисли, че няма 13-ти етаж.
Стаята трябва да е много мръсна. Сигурно не е чистена от 11 години?
Не, ние сме много старателни.
1408 се почиства веднъж в месеца. Аз наблюдавам. Работи се по двойки.
Третираме я като стая пълна с отровен газ.
Оставаме за 10 минути и винаги настоявам вратата да е отворена.
Но въпреки това...
Преди години млада служителка се оказа заключена в банята.
Беше само за няколко минути, но когато я извадихме, беше...
Мъртва? - Не, сляпа.
Взела ножица и си избола очите. Смееше се истерично.
Вашият етаж.
Тук се разделяме. Не отивам по-близо до 1408,
освен ако не е време за почистване.
Ще се видим утре. - Г-н Енслин...
Моля ви. Не го правете.
Ще ви се обадя за билетите за баскетбол.
Брат ми беше разкъсан от вълци на бариера в Кънектикът.
Спокойно.
Стигнахме.
Това ли е?
Не може да бъде.
Първи рунд печели противният г-н Олин.
Признавам, че му се бях вързал за момент.
Къде е смразяващият ужас? Къде са реките от кръв?
Обикновена стая.
БИБЛИЯ
$8 за бирени фъстъци.
Тази стая наистина е зла.
Олин каза, че хотелите създават удобство, хубава лъжа.
Чудя се, дали обяснението не е по-банално.
Пресъздават познато чувство.
И друг път съм бил тук. Безопасно е.
Има диван,
бюро, античен гардероб,
тапети с цветя, мокетът е обикновен с изключение на петно.
Има картина на кораб изгубен насред морето.
Представен по безинтересен и предсказуем начин.
Втората картина показва стара жена, която чете приказка
на група умопомрачени деца.
Друга жена и дете стоят на заден план.
Има някакво чувство на заплаха.
Третата и последна болезнено скучна картина
е все така известната "Ловът" - коне, ловджийски кучета и
спечени английски лордове.
Данте говори за баналността на злото.
В такъв случай съм в седмия кръг на ада.
Има си своите предимства.
Гледката, характерна за Ню Йорк, не се отличава с нищо.
Виждат се скучни сиви сгради, чува се шумът от трафика.
Гледката е...
По дяволите!
Браво! Това е много обезпокоително.
Значи някой е в стаята.
Ало!
Това е много странно.
Най-сетне има за какво да пиша. Призракът оставя чинията спусната.
Добре.
Да го разгадаем.
Отидох до прозореца, бях с гръб към леглото.
Обърнах се, видях шоколада,
отворих килера и в това време Худини е влязъл тук.
Направил е номера с хартията и е отишъл в хола.
Ало!
Трябва повече да се постараеш, лайнар такъв.
Хубаво ли ти е горе? Тук е жега, приятел.
Хайде.
Рецепция. - Майк Енслин, познайте коя стая.
Добър вечер. Готов ли сте да напуснете?
Да напускам? Не, не, не, не. Защо ми е да напускам?
Особено с това дискретно обслужване.
Искам да изпратите някой, който да оправи термостата.
Стаята гори. - Разбира се, веднага ще се погрижим.
Така ли? - Разбира се.
Благодаря. - Няма защо.
Колко тънки стени сме изтърпяли?
Олеле.
Колко стаи със саркофази?
Хотелските стаи, сами по себе си, са ужасяващи.
Не мислиш ли? Помисли само, колко хора са спали в това легло.
Колко от тях са били болни, колко са загубили разсъдъка си.
Колко от тях...
...са умрели.
Искаме да разберем истината.
Нищо не може да ни сплаши. Нали така?
Това, което виждам, не е толкова реално колкото изглежда.
Ало? - Имате проблем с температурата?
Да.
Прекалено топло или студено?
На какво ви прилича? Влезте.
Термостатът е тук, заседнал е на около 27 градуса.
Казах, че е тук. - Знам къде е, но не стъпвам там.
Трябва само да извървите 2 метра. - Казах, че не влизам вътре.
Знаете ли какво се е случило тук? - Да, наясно съм.
Ще ви казвам какво да правите. Всеки би могъл да го оправи.
Свалете таблото.
Над кабела има малка тръба с живак. Така се задейства контактния ключ,
но хотелът е толкова стар, че половината неща не работят.
Чукни на тръбата отдолу. Чукни на проклетото чудо.
Готово. Вие сте истински гений.
Джентълмен и учен. Нека ви дам...
...бакшиш.
Господине...
По дяволите!
Никой не издържа повече от час.
Много ефектно.
Мамка ти!
Ало!
Г-не, страхувам се, че в кухнята е станала грешка.
Сандвичът ви ще се забави с 10 минути.
Какъв сандвич? Не съм поръчвал. За какво говорите?
Съжалявам, може да заместите пържените картофи с друга гарнитура.
Имаме топено сирене, салата...
Слушайте, спечелихте. Напускам стаята. Ранен съм.
Разбрахте ли? Ръката ме боли.
Ако оставите дрехите си до 10 ч., ще ви ги върнем изгладени до...
Повикайте ми такси до най-близката болница.
Ранен съм. Разбирате ли какво ви казвам?
Г-не, няма да позволя да ми говорите с този тон.
Идиотка! Ще ви съдя, ще заведа съдебно дело.
Какво ви става?
Ако искате, мога да ви свържа с управителя, г-н Олин.
Добре, свържете ме. Ще му дам да се разбере.
Свържете ме веднага с Олин!
Докато сте в хотел "Долфин" не пропускайте най-добрия
ресторант на Ню Йорк разположен на партера ни.
Ако сте изморен, направете си термин за минералните ни бани.
След арома-терапия ще се почувствате отпуснат и отпочинал.
Обаждането ви е важно за нас. - По дяволите!
Печелите.
Помощ! Помогнете ми!
Помощ!
Чува ли ме някой? Помощ!
Вие! Господине!
Помощ!
Да, вие! Помогнете ми!
Помощ! Виждате ли ме?
Хотел "Долфин"! Повикайте полиция!
Помощ!
Полудявам.
Виждам те, татко.
Татко! Татко, къде си?
Идвам.
Стегни се. Това не е реалността.
Ставай!
Губи ти се сюжета.
Губи ти се цялата проклета структура.
Психо-кинетични вибрации.
Имам класически симптоми на халюцинации.
Струва ти се реално, но... За всичко си има причина.
Помисли.
Какво е това?
Това скрита камера ли е? Кой е там?
Харесва ли ти? Ти ли си, садистичния собственик?
Или Олин?
Чакай малко...
Той ми даде алкохол. Той отпи ли?
Не си спомням.
Упоил ме е с алкохол и шоколад.
Никога не приемай сладки от непознат.
Имам халюцинации. Само халюцинации.
Трябва само да изтрезнея.
След 5 часа ще съм добре.
Ще се справиш.
Свършено е с теб. Ела тук!
Да седна ли?
Искаш да седна? - Да.
Добре, чакай малко.
Дами и господа, добре дошли на конкурса за най-грозен човек.
Четвъртото място печелят двете златни рибки.
Да ги покажем отблизо.
Изглеждат заплашителни. Много грозни риби.
Толкова са грозни, че бягат...
Третото място е за моя гост. - Голяма изненада.
Второто място е за Лилиън.
А първото място е за Кейти Енслин.
Г-жо, чувате ли ме?
Г-жо, трябва ми помощта ви.
Моля ви, г-жо! Чувате ли ме?
Тихо!
Моля ви, г-жо.
Тихо!
Бях... мъртъв.
Къде е градината ми?
Нищо не помирисвам.
Мразя това място.
Как се озовах тук?
Татко...
Аз съм, Майкъл.
Бях...
...като теб.
Ще бъдеш...
...като мен.
Може би не съм реален.
Може би сънувам кошмар.
Изключително ярък и ясен кошмар.
Кога за последно съм лягал да спя?
Вчера ли беше
или днес?
Не си спомням. С влак ли пътувах?
Събудих се някъде и закусвах.
Къде бях? Какво закусвах?
Пак започва.
Казват, че не можеш да умреш в съня си.
Вярно ли е?
Шок ще те събуди.
Не можеш да умреш.
Какъв избор имам? През коридора...
Стълбището...
Съседният прозорец.
Съседната стая.
Колко е разстоянието?
Една...
Четири, пет, шест, седем, осем...
Два пъти по 9 стъпки. 5 метра и половина.
Ще се справя.
Ако се подхлъзна и падна...
Искам да се знае, че е било нещастен случай.
Стаята...
...не е спечелила.
Ще се справя.
18 стъпки.
Дванайсет...
Осем...
Шест...
Къде е?
ВИЕ СТЕ ТУК
Стегни се. Това не е реалността.
Хотелските стаи, сами по себе си, са ужасяващи.
Странно, но в спалнята няма прозорец.
Не, не знаем всичко.
Можем да опитаме с друго лечение...
Стига. - Стават чудеса...
Кой Господ би причинил това на малко момиче?
Кейти.
Татко, не те виждам.
Татко, не мога да те намеря.
Татко, страх ме е.
Помогни ми.
Татко, помогни ми.
Трябва да се свържа.
Свържи се, свържи се.
Добър вечер, Майк!
Да!
Майк, това ти ли си? Едва те виждам.
Да, да. - Все едно виждам призрак.
Не, аз съм - Майк. - Малко е странно.
Не сме говорили от година и изведнъж се появяваш.
Съжалявам. Моля те, изслушай ме.
Работя, обади ми се довечера. - Заключен съм
в една странна стая. - Както винаги. Това ти е работата.
Не, моля те Лили, изслушай ме.
Кой е? Здравей! Имам ги. Сега ще ти ги донеса.
Не, не! Лили, моля те, повикай полиция!
Изпрати ги в хотел "Долфин".
Ще се обадя по-късно.
Ти си в града? - Да, 2245, "Лексингтън"
Какво правиш в Ню Йорк? - Ще ти кажа после. Стая 1408.
Моля те! - Изчезваш и ме изоставяш.
Не съм разведена, не знам дали сме само разделени
и изведнъж имаш нужда от мен - Лили, закъсал съм.
В опасност съм. - Спри за малко. Не разбирам.
Нещо се опитва да ме убие.
Не, моля те! Не, не, не!
Имам нож!
Насам, натам или на тук?
Може би оттук?
Пуснете ме да вляза.
Помощ!
Г-жо, идвам. - Майк!
Майк, ще ми помогнеш ли? Къде отиде?
Отивам за цигари. Искаш ли нещо?
Боже Господи!
Тръгвам. Отивам в Калифорния.
Не можеш. Тя се нуждае от теб. И тя загуби дете.
Имаш талант за очевидното, татко. Мислиш, че не знам.
Опитвам се да те вразумя! - Не ме докосвай, старецо!
Защо да променяме стари навици, татко?
Винаги съдиш, но никога не те е било грижа.
Не ме е било грижа, защото си скапан писател!
По дяволите!
Ало!
Кевин О'Мали.
Не.
Не, не, не.
Не мога да ти помогна.
Хубаво е да се върнеш вкъщи.
Стига ми толкова.
Алкохол.
Проверявам дали условията надминават очакванията ви.
Много добре знаеш! Какво искаш от мен?
Не, не. Какво искате вие?
Какво искате, г-н Енслин? Вие пожелахте стаята.
Заради работата. Вършех си работата. - Моля? - Аз съм писател.
Правилно, вие не вярвате в нищо. Обичате да разбивате надеждата.
Глупости! - Защо ли хората вярват в призраци?
За забавление? Не, това е надежда за нещо след смъртта.
Колко души сте пречупили?
Какво искаш от мен?
Ти...
Какво?
Искам си...
...напитката!
Печелиш.
Мамо, защо библията е розова?
Не знам, защо е розова. Подарък ни е за сватбата.
Баба ми я донесе от Унгария. Един ден ще е твоя.
Има ли хора там, където отивам?
Никъде няма да ходиш.
Оставаш тук с нас.
Татко...
Всеки умира.
Когато са стари.
Много по-стари. - Тогава отиват на по-добро място.
Там е прекрасно.
Приятелите ти ще са там.
Господ там ли е?
Да.
Наистина ли вярваш това, татко?
Да.
Знаеш какво мисля. Трябваше да направим повече.
Направихме всичко възможно. - Не, трябваше да й помогнем.
Вместо да й пълним главата с истории за рая и небесата...
На нея й харесваха. - Отивам за цигари.
Обмисляш ситуацията.
Опитваш се някак да опишеш нещата.
Има нещо като...
...голям светъл лъч.
Като този, който води към отвъдното.
Всичко е свързано.
Това е деветото ниво.
Най-дълбокото ниво на ада.
Най-отдалечено от светлина и топлина.
Шесто...
Пето... Виждам последователността.
Майк, чуваш ли ме?
Майкъл?
Лили... - Майкъл?
Майкъл, чуваш ли ме?
Слава богу! Опитвах се да се свържа.
Обади ли се на полицията? - Да, те са в хотела.
Хотел "Долфин", нали? Сигурен ли си?
Да, стая 1408. - Майк...
Те са в стая 1408.
Стаята е празна.
Майкъл, чуваш ли ме?
Къде си, по дяволите? - Не мога да се изразявам.
Успокой се! Ще намерим изход.
Не изпадай в паника. - Трябва да умра.
Престани! Няма да умреш. Мога да дойда за 15 минути.
Майк!
15 минути не са достатъчни.
Ще е прекалено късно. - Няма. Недей...
След 15 минути ще е идеално. Ела веднага. Имам нужда от теб.
Винаги съм могъл да разчитам на теб, Лили.
Знам, че не сме говорили от смъртта на Кейти, но...
Имам нужда от теб, скъпа. Не мога да ти обясня сега.
Трябва да дойдеш тук и да говориш с мен.
И на мен ми липсваш, но... - Когато пристигнеш, качи се направо
на 14-ия етаж и влез в стаята. - Млъкни!
Разбра ли, скъпа? - Добре.
Трябва да говоря с теб за Кейти. - Млъкни! Не го слушай!
Това е капан. Не идвай! - Сега идвам.
Лили!
ЕВТИНА ЗАСТРАХОВКА НА КОЛА 1-ЕВТИНО-1408
Добре ли си, приятел?
Дишаш ли?
Доктор Майкъл, телефонно обаждане.
Как се чувстваш?
Вън ли съм? - Всичко е наред. Легни си.
Добре си. В болница си.
Къде в болница? Ню Йорк?
Не, ти си Лос Анджелис.
Ударил си си главата в сърфборда.
Не мога да повярвам, че още караш сърф.
Дошла си тук заради мен? Да, бях...
Обадиха се и се притесних.
Все още съм в списъка, като най-близка роднина.
Не съм в Ню Йорк. Вън съм. - Защо го повтаряш?
Бях в Ню Йорк. Бях затворен. Умирах.
В този хотел, като от книгите на Кафка - хотел "Долфин".
Какво? - Хотела "Долфин" на "Лексингтън".
Говорих с теб. - На "Лексингтън"?
Обадих ти се. - Не съм го чувала.
Ще се оправиш. Трябва само да си починеш.
Имаме печеливш.
Невероятно.
Разбирам защо живееш тук.
Защо си тръгна?
Защото всеки път, когато те погледнех, виждах лицето й.
В съня ти нещата от подсъзнанието са излезли наяве.
Това е хубаво нещо. - Бях в заешката дупка.
Бях разтърсен, бях потресен.
Не мога да се отърся. Може да отида до психиатрията.
Изглеждаш страхотно.
Не мога да повярвам, че съм тук с теб.
Аз също.
Всичко наред ли е? Да ви донеса още нещо?
Още една чаша вино, моля. От същото.
Майк? - Още една двойна текила за мен.
Кейти беше там.
Представяш ли си чувството?
Чувството, че съм говорил с нея преди два дена?
Говорих с нея, видях я, докоснах я.
Да, виждам я всяка нощ, когато си затворя очите.
Да, но беше толкова ярко, толкова реално.
Напиши нещо за това. - За Кейти? Не.
Винаги си била по-смела от мен. - Защо не?
Звучиш все едно си готов да се справиш с това.
Можеш ли да останеш?
Съжалявам.
Добре, имаме 148.
148 трябва да е някъде...
Подпишете тук, моля.
Ей, човече!
Нямаше те доста време.
Между другото, прочетох книгата ти.
Как беше? "10 мотела на ужасите", нали?
Страшна работа.
Ще се видим.
Изпуснах ли някъде картичка? - Какво? - Изпуснах ли я?
Картичка.
Не, щях да я видя.
Ако я намеря, ще я сложа в пощенската ти кутия.
Собственик на фабрика скача от мост
Преживяването ми в стаята беше ужасяващо.
Фрагменти на лудост и отчаяние.
1408 беше ужасен сън, от който някак се събудих...
...с нови сили.
Чак ме плашиш с щастливия си тон. - Не бих казал,
но кипя с творческа енергия.
Намерих ново поле за изява под формата на въображаеми мемоари.
"Автобиография на един кошмар". Нещо средно между Капоти и Гигер.
Харесва ми! "Хладнокръвно" с извънземни!
Това е секси. Ще се избият да наддават. Кога мога да го прочета?
Спокойно, ще го получиш, когато свърша.
Добре. По-малко приказки, повече писане.
Къде ми е кафето без кофеин? Умирам вече.
Благодаря.
Здравей, татко.
Как си, старче?
Чуваш ли ме?
Не мисля.
Знам, че не съм идвал от месеци, но исках да...
намина да видя как си и...
...да ти кажа, че съм добре.
Доста добре, всъщност.
Виждам се пак с Лили.
И написах нова книга,
която би ти харесала.
Не е за вярване.
Майкъл.
Татко.
Майкъл.
Да.
Така че...
Не може да паркираш тук! Премести си колата!
Имам спешна пратка.
Това ли е формулярът? Трябва да пристигне до утре.
Съжалявам, но е затворено.
Добре.
ИЗГОРЕТЕ МЕ ЖИВ
Бях вън.
Това Кейти ли е?
Бях вън!
Бях вън. Моля те, Господи...
Знам, че бях вън.
Отвори.
Знаем пътя на праведните...
Татко!
Татко.
Не, ти не си Кейти.
Трябва ми помощ.
Моля те! - Не си истинска.
Студено ми е. - Ти не си Кейти.
Студено ми е.
Обичам те, татко.
Не ме ли обичаш вече?
Разбира се, че те обичам, скъпа.
Ето, държа те.
Държа те. Всичко е наред. Господи!
Не ме пускат да остана. - Ще те пуснат.
Не ме пускат. - Какво?
Не, не, не. Никой няма пак да те отнеме.
Държа те, Кейти. Господи!
Няма да те пусна. - Обичаш ли ме, татко?
Разбира се, повече от всичко. - Искам да останем заедно.
Ти, аз и мама. - Можем. Тук съм с теб.
Тук съм, скъпа. Всичко е наред.
Не! Не можеш пак да си отидеш.
Не можеш.
О, Господи!
Не!
Кучи сине!
Защо не ме убиете?
Защото всички гости имат право на собствен избор, г-н Енслин.
Може отново да изживеете този час
или да се възползвате от експресната ни система за напускане.
Г-н Енслин?
КЕЙТИ ЕНСЛИН 1994 - 2004 г.
МАЙКЪЛ ЕНСЛИН 1965 -
Готов ли сте да напуснете, г-н Енслин?
Не.
Не по вашия начин. - Разбирам.
Съпругата ви току-що пристигна. Ще я изпратим направо при вас.
Тя няма нищо общо.
Не ви се полага.
Повече няма да споря.
Ще приключа с това. - 5! Тук е 5.
Игнорирайте алармата.
Дори и да напуснете стаята, никога няма да сте я напуснал.
8! Тук е 8.
Можем да убием приятелите ви.
Всичките ви приятели сега са мъртви.
Живях егоистично.
Няма нужда да умирам по същия начин.
Ако ще умирам, ще те взема със себе си.
Това може да не е реално, също както и аз.
Но този огън...
Трябва да е истински.
Върви по дяволите!
Какво става? - Не знам.
Ще отнеме време. Нещо се е случило.
Не се обаждай, кучи сине.
Трябва да ми помогнете. Съпругът ми е вътре.
Помогнете ми, моля ви!
На 14-ия етаж. Помогнете му!
Губиш си времето.
Тук сме по работа.
И нищо не може да ни сплаши.
Обзавеждането е съсипано
и не струва нищо.
По скалата за тръпки...
давам на хотела "Долфин"...
...10 черепа.
Не се захващай, ако не е по силите ти.
Татко, всеки умира.
Предоставяме ти нашия брат, Всемогъщи Боже,
предаваме тялото му на земята,
пепел при пепел, прах при прахта,
Мир на прахта му.
Амин.
Сега са заедно.
Да тръгваме.
Г-жо Енслин?
Съжалявам, че ви се натрапвам, но познавах съпруга ви.
Работех в хотел "Долфин".
Докато разчиствахме, открихме негови вещи.
Не, благодаря. - Те са толкова лични,
мислех че ще искате... - Не, моля ви.
Не искам така да го запомня. Сигурно разбирате.
Разбирам, но е важно да знаете, че той извърши нещо значимо.
Не умря напразно. - За какво говорите?
Той е причината стаята да не бъде отворена отново.
Престанете. Оставете дамата на мира.
Достатъчно е преживяла, не мислите ли?
Първия рунд печели противният г-н Олин.
Признавам, че му се бях вързал за момент.
Стегни се. Това не е реалността.
Татко, не ме ли обичаш вече?
Разбира се, че те обичам, скъпа. - Обичаш ли ме, татко?
Разбира се, повече от всичко. Тук съм с теб.
Тук съм, скъпа. Всичко е наред.
Държа те, Кейти. Никой няма да те отведе.
Татко?
Татко!
Здравей, скъпа.
Татко!
Да, разбира се.
ПРЕВОД И СУБТИТРИ: dimi123
http://subs.sab.bz/ Translator's Heaven®